Az előző részek tartalmából:
- Eliza és én eljegyeztük egymást. - Édesem!
Rendkívül izgatottan várjuk az esküvőt, mely Jim és Diane kedvessége.
- Állást ajánlottak neked Indiában. - Jesus... - Menj Indiába! Végeztem.
Corey anyja meghallotta, hogy elviszitek őt az országból.
A bíró visszavonta az engedélyt, hogy elvigyétek Corey-t az esküvőre.
- Itt vagyunk a Turks- és Caicos- szigeteken. - Eliza és Brandon! Őrület.
- Ők itt a barátnőim és egyben a többi koszorúslányom. - Mit csinálsz?
Próbálom megakadályozni, hogy olyat tegyél, amit majd megbánsz.
Szingli vagyok. Azt teszek, amit akarok.
Nem annyira, mint hogy azt mondtad a csajoknak, tetűt adtam át neked.
- De hát így volt. - Totál meleg a srác. - Úgy hallottam, van barátnője.
Sok sráccal voltam már együtt, akinek volt csaja.
- Miért vannak kétségeid? A házassági szerződés miatt? - Úgy minden miatt.
Te vagy az egyetlen ember, aki valaha is igazán törődött velem.
Tudom, hogy ő volt az első szerelmed. Ezért nem akarod, hogy feleségül vegyen?
Mert még mindig szereted?
Késő van.
Szia!
Itt van Jesus?
- Szia! - Azon agyaltam, vajon van-e még kedved italozni?
Persze. Persze, hogyne. Kerülj beljebb!
Szia!
5x22 - Hová húz a szív? Fordította: PhilKessel & Szandii www.feliratok.info
e-mail: szandiisubs@gmail.com philkesselsubs@gmail.com Twitter: @Szandiisubs @PhilKesselsubs Facebook: @Szandiisubs
- Tudjátok, mit? Szerintem megyek aludni. - Igen. Kimerültem.
- Igen. Későre jár. - Te jó ég!
HOL VAN JESUS? ITT VAN EMMA!
- Mi az? - Itt van Emma. - Turksön? - Igen, és Brandon nem találja Jesust.
Tudod, melyik szobában van Jayden?
Fogalmam sincs.
Úgy sajnálom, hogy így berontottam az esküvődre! Itt van Eliza?
Ja, valószínűleg nem is látjátok egymást holnapig, amíg egybe nem keltek.
Olyan szerencsés vagy, hogy máris megtaláltad az igazit.
A kuzinom 36 éves, és a petesejtjei lefagyasztásán agyal,
mert attól tart, meddő lesz, mire megleli az igazit.
- Szia! - Szia!
- Szia, Emma! - Szia!
Mariana épp Jesust keresi. Szerinte a játékteremben van Jude-dal.
- Irány a játékterem! - Ne!
Az üdülő túloldalán van. Már biztos jönnek.
Oké.
Ez csodálatos volt.
- Ki az? - Mari... a húgom. - Mit keres itt?
- Semmit. Már... már elment. - Nem lehet, hogy valami gond van?
Ő a gond.
A francba! Mariana!
- Mit csinálsz? - Itt van Emma!
Látod, épp ezért nem akartam, hogy olyat tegyél, amit később megbánnál. De nem!
Te csak undok és sértő dolgokat mondtál, amiket már nem tudsz visszavonni.
- Hogy nézzek a szemébe azután, amit az imént tettem? - Na jó, figyelj!
Szigorúan véve, szakítottatok. Ne kezdeményezz, hagyd rá a beszédet!
Amíg nem adsz neki nemi úton terjedő fertőzést...
valószínűleg az a legjobb, ha nem is tud róla.
- Szia! Beszélhetnénk? - Aha.
Abszolút megértem, hogy miért érezted azt,
hogy nem téged választottalak, amikor jelentkeztem az indiai munkára...
de most téged választalak.
És azért ültem repülőre és jöttem el idáig, hogy elmondjam, szeretlek.
Te vagy a lelki társam, és...
örökké veled akarok lenni.
Kérlek, mondj valamit!
Én is szeretlek.
- Amúgy merre van Jude? - Nem láttam őt.
Szerintem visszakísérte Cartert a szobájába. Eléggé benyomott.
Hát, az én munkám itt véget is ért, úgyhogy... asszem, lefekszem.
Beszéltél már Elizával?
- Pár órán belül összeházasodtok. - Nem tudom, mit mondhatnék.
Nézd, én nem vagyok...
párkapcsolati szakértő.
Belegondolva, szinte minden kapcsolatomat totál elszúrtam,
de azt tudom, ha olyasmit teszel, amivel megsérted azt, akit szeretsz,
azt nagyon nehéz visszacsinálni.
Láttam, hogyan nézel Elizára.
Ismerem ezt a nézést.
Szereted őt.
Úgyhogy beszélj vele!
- Figyi... Köszi! - Nincs mit.
Miért nem meséltél róla?
Ez még azelőtt volt, hogy adoptálták.
Még mindig szereted őt?
Ezért viselkedsz hirtelen ilyen furán?
- Semmi köze ahhoz, amit érzek. - Mit érzel?
Kételyeid vannak?
Össze fogunk házasodni?
Brandon...
össze fogunk házasodni?
Én csak...
Őrület belegondolni, hogy holnap estére Brandon már házas ember lesz. Én...
én nem állok készen erre.
- Én... - Elröppentek az évek. Már mind felnőttek. Hogy történhetett ez?
Szerinted akkor is haza fognak járni, ha eladjuk a házat?
Gondolkodtam ezen, és...
De nincs rá garancia, hogy bejutok a testületbe. Tudod, hogy...
hogy egy másik kerületbe költözzünk, pedig lehet, be sem jutok. Csak...
Szerintem nem éri meg.
Biztos vagy benne?
Te el akarsz költözni otthonról?
Biztos vagyok benne.
Akkor megcsináljuk?
Miért is ne?
- ÁTJÖHETNÉL. - IGEN? MELYIK SZOBÁBAN VAGY? - A 137-ESBEN.
- Basszus, itt nincs törölköző! - A kosarat! Nézd meg a kosarat!
Te jó ég!
- Pfuj! - Ez vizes. - Pfuj! - Még mindig jobb, mintha pucérak lennénk. - És most?
Igen, ez lesz az.
Halló, Stef Adams-Foster vagyok a Key West 505-ből.
Sikerült kulcs nélkül kizárnunk magunkat a szobánkból, úgyhogy...
találkozhatnánk ott, és be tudna engedni minket?
- Hát nem, nincs nálunk igazolvány, mert kizártuk magunkat. - Mi a gond?
- Ez tényleg szükséges? Mert... - Mit mond? - Pszt!
Nem önnek mondtam. Csak a feleségem érdeklődik a fejleményekről.
Rendben. Akkor... igen.
Mi az?
A főbejárati recepciónál tudnak új kulcsot adni.
- Türcsiben menjünk? - Mehetünk pálmalevélben is, ha az jobban tetszik.
- Felkel a nap. Siessünk! - Megoldjuk. Semmi gond.
Ébren vagy?
Tudom, hogy ébren vagy. Tudom, hogyan lélegzel, amikor alszol.
- Hogyan lélegzem, amikor alszom? - Nyitott szájjal. Kissé rekedt hangon.
- Te meg horkolsz. - Nem is. - De.
Szóval kavarni akartál Jamie-vel tegnap este?
- Nem. - Semmi gond, ha mégis.
Nem, én nem tennék ilyet veled.
- Nem vagyok belé esve. - Akkor sem tennék ilyet.
Volt egy pillanatom Mattel.
Behívott a szobájába, egy kicsit elcsábultam, de...
Azt mondtam neki, hogy megfontolom. Majd összefutottam Jamie-vel,
és megkértem, hogy segítsen, nehogy olyasmit tegyek, amit megbánnék.
Ezért voltam a szobájában, ahol ittunk egyet. Ez minden, eskü.
- És te biztos nem kavartál volna Jamie-vel? - Igen.
Csak nem tudtam aludni.
Ha már az alvásról beszélünk, jól jönne belőle egy kevés az esküvő előtt.
Lesz egyáltalán esküvő?
- Miért kérded ezt? - Nem vagyok vak. Tudom, hogy áll a bál.
Nem mintha rám bíznád ezt az infót.
Te mesélted el Elizának, hogy viszonyunk volt Brandonnel?
Várjunk! Eliza tudja, hogy viszonyotok volt?
- Emiatt van ekkora perpatvar? - Te mondtad el neki? - Persze hogy nem.
- Biztos? Ki mástól tudhatta volna meg? - Nem tudom. Nem én voltam!
Hát, nem is Brandon volt, és más nem tud róla.
Úgy tűnik, tényleg nem bízol bennem.
- Hová mész? - A kanapén alszom.
Komolyan azt gondolja, hogy azért állunk itt törölközőben...
- mert be akarunk jutni egy szobába, ami nem is a miénk? - Szörnyen sajnálom!
Nagyon komolyan ügyelünk a biztonságra a Turks és Caicos-i Beach Resortban.
- Azonnal adunk önöknek egy új kulcsot. - Köszönjük! - Remek. - Köszönjük!
Legalább ilyen korán még senki sincs az előcsarnokban.
- Helló! - Sziasztok! Mizujs? Odanézzenek! De korán fent vagytok.
- Igen! Éppen a kondiba megyünk. - Remek! Hát ez elég vicces történet,
mert kizártuk magunkat a szobánkból.
- Kiugrottunk egy kis jégért... - Papírért.
És... jégért, mert imádjuk a jeges kávét.
- Meg is vagyunk. - Itt van a... - Köszönjük!
És gondoskodunk az új köntösökről. Azt mondták, a parton hagyták, igaz?
- Hát... akkor később találkozunk! Sziasztok! - Igen. Rendben. - Jól van.
Beléd meg mi ütött?
- Halihó! - Szia!
- Hát itt vagy. - Igen, most érkeztem. Hű!
Korán felkeltél.
Ja, hát igazából le sem feküdtem.
Minden oké?
Kezdek kiborulni, apa.
És mégis mitől?
Asszem, attól...
attól tartok, hogy ha elveszem Elizát, akkor...
nem tehetem majd azt, amit szeretnék, tudod? És érezni fogok...
egy bizonyos nyomást tőle és a szüleitől, hogy...
komoly munkám legyen, és tudod, hogy elég pénzt keressek.
És azt sem tudom, mellettem áll-e, és így az lesz a vége, hogy...
Mi?
Róla fogsz gondoskodni, nem pedig önmagadról?
Nézd, B, az egyetlen személy, aki meggátolhatja,
hogy elérd az életben azt, amit szeretnél, az te vagy.
Szóval ha úgy érzed, nem vagy képes kiállni Eliza és a szülei elé,
akkor talán nem vagy elég érett ahhoz, hogy megnősülj.
Nem akarom elveszíteni őt.
Akkor gyorsan fel kell nőnöd, mert csak akkor lehet a tiéd,
ha önmagadat választod, már ha képes vagy rá. De ha nem...
akkor talán le kéne fújnod ezt.
Tessék! Szeretem a lányukat, és bármit aláírok, hogy ezt bebizonyítsam.
De sajnálom, nem tudok elfogadni egy lakást!
Elizával közösen szeretnénk lakást venni, ha majd futni fogja rá.
És szeretném, ha tudnák, hogy a belemet is ki fogom dolgozni,
hogy sikeres legyek filmzeneszerzőként, és az is leszek. De ez időigényes lehet,
és nem szeretném azt érezni, hogy ketyeg az óra, és ehhez mellettem kell állnod.
Azt akarom, hogy azt csináld, amit szeretsz, akár megfizetnek, akár nem.
- Sajnálom! - Én is sajnálom! - Szeretlek. - Szeretlek.
Anya... apa...
Brandon anyukái fognak összeadni minket a parton. Ahogy szerettük volna.
És a koszorúslányaim olyan ruhákban lesznek, amelyek kevésbé kifinomultak.
Ne vedd sértésnek, anya!
És van még valami.
- Eliza! - Én bízom Brandonben. És ha ti nem...
akkor ki is vehettek a végrendeletből.
- Ő kicsoda? - Callie. Velünk marad egy darabig.
Értem. Örvendek!
- Nekem szükségem van egy családra. - Megérdemled, hogy boldog légy.
Mindent megérdemelsz, amire csak vágysz.
A bíró sosem fogja hagyni Lenának és Stefnek, hogy adoptáljanak.
- Segítettem... - Még mindig szeretlek!
Ezt nem tehetjük!
- Szeretlek, Brandon. - Gratulálok, Callie! - Én is szeretlek.
Hivatalosan is tagja vagy az Adams-Foster családnak.
- Mindent tönkretehettünk volna. - Most már a húgom.
És többé nem fogom kizárni őt az életemből.
Ez a te családod, és csak ez számít.
Engem is szerettél, Brandon, és ez nagyon erőteljes dolog.
Köszönet érte!
Mindnyájan összegyűltünk ma, beleértve Corey-t is otthon.
- Szia, drágám! - Halihó, emberek!
- Gratulálok, Brandon és Eliza! - Szia! - Szia, Corey!
Azért gyűltünk ma össze, hogy tanúi legyünk az esküknek,
amelyeket Brandon és Eliza oszt meg egymással.
Valamint az eltérő véleményeknek arról,
- ki hívott meg kit egy kávéra az első randijukon... - Én. - Nem, én voltam.
Eme ellentmondás mellett, azért vagyunk itt, hogy támogassunk benneteket,
és sok örömöt és boldogságot kívánjunk, amelyet az igaz szerelem hoz el.
Találtunk egy verset, amely szerintünk nemcsak a házasságot foglalja magában,
hanem a családot is. Hogy mit jelentett számunkra a családunk,
és... remélhetőleg egy nap majd mit fog jelenteni számotokra a családotok.
De ne nagyon hamar, mert még nem állok készen nagymama lenni!
"A szerelem nem tökéletes. Nem tündérmese, és nem is mesekönyv.
És nem is mindig jön könnyen.
Mondtam nekik, hogy megismertem valakit, aki nélkül nem tudok élni, és...
én hozzád tartozom, Lena. Szeretlek. Persze hogy feleségül akarlak venni.
Ugye tudod, hogy rossz ötlet mérgesen lefeküdni?
- Hahó! Itt vagyok! - Rád vártam egész életemben.
- Hová tűnt az egység? - Őszintén szólva, nem értek egyet.
Amikor összeházasodtunk, úgy éreztem, jobban szerettük egymást, mint bármikor.
- Vissza akarom kapni ezt. - Sajnálom! Viszonyod van Monteval?
Nem! Nem teheted ezt! Nem veszítheted el a munkádat.
Néha úgy érzem, szörnyű kudarcot vallunk a nevelésben.
Nem, ez nem igaz. Ez nem igaz. Egyenlő akarok lenni.
Hogy elismerjék a szerelmünket és a családunkat, és büszkék lehessünk.
- Akkor vágjunk bele! - Jól van. - Oké!
Egyedül tőled éreztem a nyomást, hogy szeretkezzünk ma este.
- Értem. Értem. - Csak hogy tudd, nekem elég lett volna az ölelkezés.
Ismét előjött az a szégyenérzet, amely bennem él...
Attól félek, hogy vissza fogsz utasítani, mert nem vagyok elég neked.
Ismerem a nehézségeidet és a félelmeidet,
és emiatt szeretlek, nem pedig ennek ellenére.
Te vagy a mindenem.
A szerelem legyőzi az akadályokat, és szembeszáll a kihívásokkal.
A szerelem egy harc az együttlétért. Hogy soha ne engedjétek el egymás kezét.
Egy rövid szó, melyet könnyű kimondani, nehéz megmagyarázni,
és lehetetlen nélküle élni. A szerelem munka.
De ami a lényeg, a szerelem ráébreszt, hogy minden óra,
minden perc, minden másodperc megérte.
Mert együtt értétek el."
Szeretnénk tudni, hogy mit szólnátok ahhoz, ha ezt állandóvá tennénk?
Úgy érted, hogy örökbe fogadtok minket?
Nem kell megköszönnöd. Az anyukád vagyok. Ez a dolgunk.
Nekem vannak a legjobb anyukáim a világon.
Táncolnom kellett volna veletek.
- Tudod, mire van szükséged? Egy anyaszendvicsre! - Ne!
Anyaszendvics!
Jesus! Gyere! Kész a vacsora! A családi vacsi nem választási lehetőség.
Csupán ilyenkor látom mindannyiótok szép pofiját.
Családi táncpartit tartunk! Gyertek! Ráfér a családra egy kis mulatság!
Édes istenem! Bejutottam! Bejutottam! Édes istenem!
Miért nem tud senki se... meggyógyítani?
Az élet vegyes dolgokat ad. Egyaránt kapunk jót és rosszat is.
Néha sok időt kell egy helyben töltened, hogy rád találjon a szerencse.
Örülök, amiért a mi fiunk vagy,
és nincs olyan dolog, amit ne mondhatnál el nekünk.
Még akkor sem, ha szerinted nem örülnénk neki.
Tudod, hogy legtöbbször úgy érzem, 5 különálló szívem van,
amelyek a testemen kívül dobognak?
- Ti vagytok azok. - Mi titeket választottunk, ti pedig minket.
Nem a DNS-től család egy család, hanem a szeretettől.
Ha döntenem kellene, olyan helyet választanék, ahol otthon érzem magam.
Itt találtam meg a végleges családomat.
Az életben egyetlen boldogság létezik: ha szeretsz és viszontszeretnek.
Szóval...
Brandon mondta, hogy Eliza hallott minket a diplomaosztó-buli után.
Sajnálom, hogy azt hittem, te mondtad el neki!
Tudom, hogy régen nem tudtam titkot tartani, de már felnőttem.
- Mattel kéne turnéra mennem? - Most mondtad, hogy felnőttél.
Tudom, de most rólam van szó. Kell valamit önmagamból adnom.
- És mi lesz Európával? - Hát, Mat Európába megy turnézni.
Azt hittem, az volt az egész lényege, hogy egyedül boldogulj.
Hogy függetlenebb legyél.
Később még mindig összejöhetsz Mattel, ha továbbra is ezt akarod.
Mi van, ha a később túl későn lesz?
Szerintem megteszem.
Jól vagy?
Apám látott távozni a szobámból, és kiakadt.
Nekem nem olyan a családom, mint a tiéd.
Nem lehetek az, aki szeretnék.
Kérlek, mondd, hogy nem kavarsz Eliza öccsével!
- Nem kavarok. - Biztos? Mert tegnap este sehol sem találtalak.
- Mással kavartam. - Kivel?
Valami sráccal, akit egy alkalmazáson keresztül ismertem meg.
Sajnálom őt.
Egy családtagjával sem tud beszélni, és...
egyfolytában csajokra nyomul, hogy kompenzálja az igazi énjét.
És te mit kompenzálsz? Kavarsz ezzel a sok pasival.
Carter nem tud a családjával beszélni... de te igen.
- Beszélek is. - Igen, de nem mondasz semmit.
Jól vagyok, Callie.
Azt hittem, Matet keresed.
Igen, tudod, kerestem is, de...
aztán rájöttem, hogy igazad van.
Teljesen túltettem magam rajta.
Elmondhattad volna, hogy van barátnőd.
Akkor nem volt.
- Igen? - Igen. Sajnálom!
Hát, hazudtam. A szex?
Nem volt olyan jó.
Szia!
Lefeküdtél azzal a lánnyal?
Nem jelentett semmit.
Olyan furcsa érzés volt mással lenni, aki nem te vagy. Sajnálom! Én...
Nem tudom, mit mondjak, Em.
Megértem.
Persze hogy szexeltél valakivel abban a pillanatban, hogy szakítottunk.
Szerintem az a probléma, hogy...
15-16 éves korunk óta együtt vagyunk,
és talán külön kéne lennünk, hogy másokkal is járjunk és szexeljünk.
- Én nem akarom. Én nem akarom ezt. - Tudom. Én sem.
Ezért repültem ide.
Félek egy olyan világban élni, amelyben te nem vagy benne.
Miért kéne olyanban élnünk?
Szerintem rá kell jönnünk, kik vagyunk egymás nélkül.
És ha tényleg egymásnak teremtettek minket, akkor...
visszatalálunk egymáshoz.
Szóval, Stef, mi ihlette a tetoválásodat?
Azt hiszem, azzal, hogy a gyerekek főiskolára mentek, meg minden,
szerettem volna valami különlegeset, amivel velünk maradnak, a közelünkben.
Szóval előálltam a családfaötlettel.
- Hát... különleges is. - Köszönöm! - És... Lena?
Ha indulsz a képviselőválasztáson, mi lesz a programod?
Több kormányzati kiadás és szociális jólét?
- Jim, ne beszéljünk a politikáról! - Nem, nem, nem!
- Tudnunk kell udvariasan diskurálni ebben az országban. - Egyetértek.
Szerintem az lesz a célkitűzésem...
hogy a kevesebb kormányzás ne jelentsen kevesebb hozzáférést
az egyenlő egészségügyi ellátáshoz és oktatáshoz.
Vagy még több szegregációt a kereset és a faj alapján.
És persze ott van a meleg-célkitűzésem.
- Oké, totál megvettél a meleg-célkitűzésig. - Csak viccel.
Nem, nem lényeg, mivel nem indulok.
Jimmel beszélgettünk, és ha meggondolnád magad,
ismerünk pár demokratikus adományozót, akik gyűjtést szervezhetnének neked.
Már ha elviseled a kevésbé érdekes barátainkat.
Szia! Épp tósztot készülnek mondani.
Nagyon boldognak tűnsz.
- Igen. Megkaptam az ügyvédbojtári állást Engleman bírónál. - Gratulálok!
- Szóval San Francisco? - Igen. - Elég párás odafent a levegő.
Nagy a páratartalom. Ritka jó hajat látni ott.
Hát, akkor át kell vészelnem az időt.
LA viszont egész évben büszkélkedhet a jó hajviseletekkel.
Ebben az esetben fokozatos befolyással lehetsz egy konzervatív bíróra.
Ellentétben azzal, hogy a legkevésbé ellenálló utat válaszd Englemannel,
aki nélküled is nemes csatákat vív már egy ideje.
És LA mellett szól még az is, hogy ott lakom, szóval már lenne ott egy barátod.
Még ha a gonosz birodalomnak is dolgozom.
Oké, oké, oké.
- Ne veszekedjetek a mosógépen, légyszi! - Én megyek először zuhanyozni. - Szép.
Hé... minden rendben?
Nem, nincs.
Csússz odébb!
- Támadt egy ötletem. - Igen?
Mi lenne, ha mi ketten mennénk Európába?
- Várj, komolyan? - Igen.
Te vagy a legjobb barátom.
Ne mondd el Callie-nek!
Nem fogom.
Utálok kipakolni.
- Kipakolsz helyettem? - Azt lesheted. - Hahó!
- Szia, pajti! Szia! - Szia! - Sziasztok, hát hazajöttetek!
- Igen. - Igen, hogyan kerültél ide, édesem? - Buszra szálltam. - Jól van.
- Tudja valaki, hogy itt vagy? - Nem, sajnálom!
Féltem, nem engednék, hogy értem gyertek.
Oké, miért ne engednék?
Találkoztam az anyámmal, míg elvoltatok.
- Oké. Történt valami, ami felzaklatott? - Nem, nem.
Csak...
Tényleg vissza akar kapni.
- Tudod, hogy nem kell visszamenned hozzá, ha nem akarsz. - Tudom. Csak...
Csak össze vagyok zavarodva.
Édesem, semmi baj, szívem. Természetes, hogy össze vagy.
- Beszélhetnék veletek? - Persze, édesem.
Két tárgyból is megbuktam, és passziváltattak.
Elveszíthetem az ösztöndíjamat.
Mi történt?
Maradhatok?
Azt hiszem...
Azt hittem, készen állok főiskolára menni.
Mindenki más nívós egyetemen volt, kivéve Jesust, és...
be akartam bizonyítani, hogy el tudok menni itthonról, és hogy megleszek.
De azt hiszem, nem voltam meg.
Csak...
olyan könnyű elveszettnek érezni magad, tudjátok?
Annyi gyerek, és annyi minden történik.
Én... csak próbáltam megtalálni a módját, hogy ne érezzek így.
Miért nem mondtad el, pajti?
Mindenkit lefoglalt a saját dolga.
És...
nektek ott van Corey, akiről gondoskodnotok kell. Csak...
egyedül kellene megoldanom.
De...
hiányzik, hogy mind itthon legyünk...
mint mielőtt elmentünk.
Nekem is, pajti, nekem is.
És amikor együtt laktunk, akkor... egymásba ütköztünk, szó szerint.
És most sokkal keményebben kell dolgoznunk, hogy tartsuk a kapcsolatot,
és nagyon sajnálom, hogy nem vettük észre, mennyire szenvedsz, édesem.
Köszönjük, hogy elmondtad nekünk!
Gyere ide! Gyere! Mássz ide!
Nem vagy túl nagy hozzá! Gyere csak! Te is! Ne hidd, hogy kimaradsz ebből!
Csússzatok odébb, csússzatok odébb!
Kicsikéim!
És ígérem neked...
ezúttal más lesz.
Ezúttal te leszel az első.
Szeretlek!
A kicsikém vagy.
Szeretnélek visszakapni.
Kérlek, mondj valamit!
Én is szeretlek, anya!
Szóval... azt hiszem...
Tudjuk, pajti, tudjuk. Semmi baj.
Persze hogy az anyukáddal szeretnél lenni.
Továbbra is az életed része leszünk.
Örökre, ha szeretnéd.
Persze hogy szeretném. Szeretlek titeket.
Mi is téged, pajti.
Semmi baj. Gyere ide!
Semmi baj.
Jaj, pajtás!
Oké, úgy lesz.
Én is szeretlek. Rendben, szia!
Eliza üdvözöl titeket, és sajnálja, hogy nem lehet itt,
de a próbái most eléggé fárasztóak, szóval...
- És... milyen volt a nászút? - Semmi közöd hozzá.
- Hogy van Corey? - Jól. Jól.
Minden nap beszélünk vele, és nagyon jó bőrben van az anyukája.
- De tényleg. - És jövő hétvégén Disneylandbe visszük Corey-t.
- Mi is mehetünk? - Én nem akarok. - Menjünk mind! - Miről beszéltek?
Egyébként elvállaltam az LA-i állást.
- Komolyan? - A konzervatív bíróval? - Miért?
Hogy közelebb legyek hozzád.
Én meg a szilícium-völgyit vállaltam el, hogy közelebb legyek hozzád.
Nem ajánlottak munkát LA-ben is?
Lehetnénk lakótársak.
Szóval azért kértem meg mindenkit, hogy vacsorázzunk együtt,
mert beszéltem a gyerekekkel arról, hogy indulnál a képviselőválasztáson.
- Már eldöntöttük. Nem indulok. - Mi... - Szeretnénk, ha indulnál.
A nőknek indulniuk kell, és szükségünk van az olyanokra a politikában, mint te,
és hogy megváltoztassák a dolgok menetét.
- Mind támogatunk. - Pontosan. - Még ha el is kell adni a házat.
Biztos vagy ebben?
Nem voltam, míg nem beszéltünk Jimmel és Diane-nel Turksön.
Istenem, mit mondtak?
Ami azt illeti, eléggé támogatók voltak.
- Mi lesz a házunkkal? Az otthonunkkal? - Mindannyian egyetértünk, anyu.
Csak nem...
tudom elképzelni, hogy ne ülnénk itt mindannyian ennél az asztalnál.
Magunkkal visszük az asztalt!
És az emlékeket.
- Vágjunk bele! - Komolyan?
- Vágjunk bele! - Annyira büszke vagyok rád.
Én akarok lenni a kampánymenedzser és a beszédíró is.
Máris pakolsz?
Csak visszaviszek pár dolgot LA-be.
- Örülök, hogy az ottani állást vállaltad el. - Igen.
Eliza biztos repesni fog az örömtől.
- Alig várom a kínos vacsorákat. - Eliza bír téged.
Mi...
jó döntést hoztunk.
Tudom.
Ha egymást választottuk volna a család helyett, ki tudja, mi történt volna.
- Valószínűleg kialudt volna a tűz kettőnk közt. - Tuti.
És ki tudja, hogy még mindig egymás életében lennénk-e.
Így legalább örökké az életem része leszel.
Te vagy a legjobb barátom.
Te is az enyém.
Ne mondd el Marianának!
HÁROM HÓNAPPAL KÉSŐBB
Biztos nem kéne megpróbálnunk elvinni?
Egyszer már újraültettük.
Attól félek, ha még egyszer kivesszük a talajból, tönkretennénk.
Egyébként meg Frankie fája ide tartozik.
Hiányozni fog ez a ház.
És az udvar. Olyan sok remek bulit tartottunk itt.
Többször is megújítottuk az eskünket.
Ez számunkra is egy új fejezet.
És nincs más, akivel szívesebben írnám meg.
Menjünk!
Készen állunk?
ELADVA
Oké, emberek, még egy utolsó kép.
Sorozatképet fog lőni, úgyhogy ne mozduljatok el rögtön!
- Te is rajta leszel? - Oké, villog! - Siess, siess!
Mosolyt!
LENA ADAMS-FOSTERT KÉPVISELŐNEK
Időzítés: zmz2017.com